Euroopassa aletaan pikku hiljaa purkaa koronarajoituksia. Suomi etenee vielä varoen, Ruotsissa ei rajoituksista ole piitattu tähänkään asti. Italiassa sallitaan pian max 15 hengen kokoontumiset. Niin vähän, parkaisee nonna, miksen saa ruokkia koko perhettä! Joku britti totesi, että koronakaranteenissa ei ole suomalaisille mitään uutta, täällähän pysytään muutenkin etäällä muista ihmisistä.
Kylpyläloma Ruissaloon kesäkuun alussa peruttiin, varasimme sen tilalle muutaman päivän majoituksen Tampereelta. Miksi Tampere? No miksei! Emme tunne sieltä juuri ketään, majoitus on yksityinen asunto (ei hotelliaamiaisia), käytettävissä piha ja fillarit. Tulemme siis olemaan yhtä turvassa kuin kotonakin. Jos ravintolat ja terassit (toivottavasti) aukeavat, voimme omalta osaltamme kannattaa paikallisia yrittäjiä. Muuten kokkaamme keittiössä ja nautimme oluet pihalla.
Teeman tanssiviikko: "Mr. Gaga" -dokumentti kertoo israelilaisen tanssija-koreografi Ohad Naharin hienosta urasta ja tuotannosta.
![]() |
Talvipuutarha, Helsinki |
Tämä oli 60. verenluovutukseni ja sain toisen merkinnän huimauksesta tietoihini. Nesteytyksen ja hetken huilin jälkeen kävin kiertämässä Talvipuutarhan ulkotilat, koronan takia rakennukset on nyt suljettu.
Kävelin vielä junaratojen toiselle puolelle, Sinisen Huvilan kahvilakin on muutettu kioskiksi. Kansallismuseon puistossa kasvaa jo raparperia istutuslaatikoissa. Huhtikuussa! Foorumin wc on onneksi auki, siellä käytyäni hain Foodysta gyropitan mukaani ja söin sen ulkona seisten, kun puiston penkit olivat sateen jäljiltä märkiä. Hannu oli poissaollessani pessyt loput ikkunat. Olen ikuisesti kiitollinen itselleni olohuoneen verhojen valinnasta; ne voi pestä koneessa ja kun ensimmäiset kaksi kuivuvat, seuraavat kaksi pyörivät koneessa ja ennen kuin pesen loput kaksi, ensimmäiset saa jo ripustettua silittämättä verhotankoihin.
![]() |
Osaka Sushi |
Vappuaatto oli viileähkön aurinkoinen. Kävin kampaajalla, hoidin ostokset ja hain etukäteen tilaamani sushit. Lenkin ja lounaan (seuraavalla kerralla 10 sushia per syöjä riittää) jälkeen Hannu jäi pihalle kiillottamaan moottoripyöriä, toivottavasti pääsemme jo ensi viikolla ajelulle.
Usein olen ollut vapun tienoilla reissussa, paossa koivun siitepölyä. Silloin, kun olemme olleet kotimaassa, olemme juhlineet ystävien kanssa. Nyt vietämme koronavapun kaksin kotona. Kavereiden kanssa vaihdeltiin kuvia ja videoita.Olen viime aikoina lukenut niin ahdistavia kirjoja ja katsonut niin raakoja tv-sarjoja, että oli jo aika jollekin hauskemmalle. Illan elokuvana ruotsalainen "Satavuotias, joka karkasi ikkunasta ja katosi".
Kun alkoholilaki 2018 muuttui ja ruokakaupat saivat aloittaa max 5,5%:n oluiden ja viinien myynnin, olimme sitä mieltä, ettei se kosketa meitä lainkaan. Kun olutta juomme, se saa mieluiten olla vähän vahvempaa portteria tai stoutia. Vaan kuinkas kävikään! Hannu mieltyi IPAan ja on pikku hiljaa siirtynyt lähes alkoholittomaan olueeseen ja minäkin löydän nykyisin kaupan hyllyltä oman tumman olueni. Viimeksi hain oluet Alkosta, kun pidimme pääsiäisenä oluttastingin. Vappupäivän skumppakin vaihtui Lidlin kuplajuomaan, joka on maustettu seljalla ja limellä. Sekaan paloiteltuja mansikoita ja hyvää tuli!
Ilouutisia koronakevääseen: naapurin perheeseen syntyi vappuvauva ja Danielista tuli isoveli. Maija kutsui meidät juhlimaan synttäreitään kotipihalleen.
![]() |
Matarin skeittipuisto |
Illalla katsoimme Fotografiska Tallinnan suoran livelähetyksen Bryan Adamsin hienosta valokuvanäyttelystä. Näyttely on kolmiosainen; "Exposed" sisältää Adamsin ottamia kuvia muusikoista ja ystävistä, "Wounded - The Legacy of War" kuvaa Afganistanin ja Irakin sodista palanneita brittisotilaita vammoineen ja "Homeless", muotokuvia kodittomista. Oppaana toimi taas ihastuttava Elo Aun. Odotamme kovasti rajojen aukeamista ja Tallinnaan pääsyä.
Myöhemmin katsoimme Areenasta muutaman jakson valloittavaa "Lelumestaa".
Kevään kirjoja:
Rosa Liksom "Everstinna". Liksomin hurjaa ja hulvatonta kerrontaa meänkielellä. Annikki Kariniemen elämään perustuva kaunis, mutta samalla julma tarina teinitytöstä, josta tulee Everstin lemmikki. 15 vuotta kestävä salakihlaus on täynnä rakkautta ja romantiikkaa, kulttuuria ja Lapinsotaa. Papin aamenen jälkeen alkoi väkivaltainen avioliitto raiskauksineen, pahoinpitelyineen ja pettämisineen. Mielisairaalan kautta päähenkilö pääsi eroon everstistään ja löysi uuden, puhtaan rakkauden. Luettuani kirjoja Auswitchin julmuuksista minua kummastuttaa suomalaisten ihannointi saksalaisia sotilaita, SS-joukkoja ja jopa Hitleriä kohtaan. Kuten kirjan päähenkilö toteaa; kaikki lukutaitoiset suomalaiset kyllä tiesivät, mitä natsit Euroopassa tekivät.
Toimiston lukupiirin kirjana oli Ivan Turgenevin "Isät ja lapset". Kirjastojen sulkeuduttua en ehtinyt saada kirjaa itselleni. Kirjan lukeneet antoivat arvionsa ja pisteensä sähköpostitse ja kaikesta päätellen kirja on todellakin lukemisen arvoinen.
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti